Обліт Місяця має бути з двох етапів.
ВЕРНЕР ФОН БРАУН 1955 РІК
Ракета, що злітатиме з поверхні Землі,
використає майже все пальне на її борту
тільки для досягнення швидкості, яка врівноважить земне тяжіння.
На цій схемі ми бачимо Землю й Місяць за 386 000 кілометрів від неї.
Цей еліпс – траєкторія ракети після зльоту
та під час повернення.
Використайте допоміжну систему навігації замість основної
для розділення і підйому.
Зрозуміло, база Транквіліті?
Допоміжна система. Зрозуміло, Г'юстон.
Ми не впевнені в стабільності,
бо будемо запускати двигун з похилого положення.
Ми скинемо все важке.
Шансів на успіх небагато, Вернере.
Повернення до вертикалі зжере багато пального.
Вони можуть не долетіти до «Колумбії».
Це добрий план, Джине.
Транквіліті, зліт дозволяю.
Ясно, Баззе. Запускаю двигун.
Майку, незабаром побачимося.
Кладіть пиво в холодильник.
Зрозумів, база Транквіліті.
Скинути ступінь.
Двигун на підйом.
І нічого.
Запалення.
Г'юстон, нас трохи трясе.
Ми вирівнюємося.
Ми летимо.
ВІН ЗБУДУВАВ САТУРН-5 ВІН ПОБУДУВАВ «САТУРН V»
ЗАРАДИ ВСЬОГО ЛЮДСТВА
ЧЕРЕЗ ДВА МІСЯЦІ
5 ВЕРЕСНЯ 1969 РОКУ
Вибачте...
Доброго ранку, сер.
Зелене вам личить, Еммо.
Сер, прибув адміністратор Пейн.
Сподіваюся, з добрими новинами.
- Вони не зайві. - Діку.
Я наздожену.
Довго я плазуватиму, щоб ви допустили до польотів?
Я вже два місяці чекаю.
Це залежить не лише від мене.
Ти багато кого розлютив.
Я вже не вернуся, так?
Поки фон Браун директор – ні.
Вибач. Ти сам винен.
І що мені робити, перекладати папери далі?
Є й гірші заняття.
Так, вам видніше.
Обережно, Еде.
Інформація з надійного джерела в Кремлі.
Якщо вона буде готова...
Це лише проекти.
У мене сотні проектів. Це ніщо.
Вернере, стриманість тепер не для нас.
Це новий фронт холодної війни.
Якщо радянці планують на Місяці військову базу,
президент теж таку хоче, і поперед них.
Це не серйозно.
Серйознішим я його не бачив.
Треба змінити пріоритети.
Хоч ми програли Місяць, зате можемо виграти гонитву за базою.
Гонитву за базою?
Гарна фраза?
Свідчення в комітеті –
чудова нагода розкрити стратегію НАСА.
Почавши з «Аполлона-12»,
ми шукатимемо місце
для постійної військової бази на Місяці.
Ні в якому разі.
Це наукова програма, а не майданчик для гри в солдатики.
Вернере. Це добра ідея.
Ніксон підтримає цю програму.
Наш бюджет суттєво зросте.
Наберемо ще три-чотири групи астронавтів.
Що думаєте, Діку?
Більше кадрів мені не завадить,
але не знаю, 12-му вже скоро летіти.
Так. Може, здійснимо політ раніше.
Томасе, послухайте.
Не можна дозволяти це втручання.
Я вже це проходив.
Мій «Агрегат-4» був розроблений для низької орбіти.
У Вермахті побачили його потенціал і перетворили на V-2, страшну зброю.
Ми не можемо перетворити космос на ще одне поле бою.
Він уже ним є.
Відбиваймося, щоб не стати мішенями.
Я не дозволю, щоб мою роботу знову спаскудили озброєні люди.
Це не Німеччина, Вернере.
Дік Ніксон уже 30 років бореться з комуністами,
і США не терпітиме червоного Місяця.
Червоний місяць, блакитний, зелений. Годі цієї дурні.
Це відбудеться.
Раджу сісти в цей поїзд, поки він вас не переїхав.
Та хто він такий,
що каже «ні» президентові США?
Якщо я кажу заснувати базу на Місяці, то так і буде.
Кінець історії.
Позбудьтеся цього фріца.
Він недоторканний, пане президент.
ГЕНРІ КІССІНДЖЕР РАДНИК З НАЦБЕЗПЕКИ
Його люблять... Він дав країні космічну мрію.
Що ж, тоді
доведеться виявити винахідливість.
Я сумую за барбекю у Гантсвіллі.
Мабуть, пора йти на пенсію. Вертатися в Алабаму.
Так. Ви сиділи б на ґанку.
Палили б люльку.
Може, почали б малювати.
А мені тоді з ким обідати?
Не знаю.
Мабуть, з молодим кавалером?
Ви знову про це? Знаєте ж, що в мене немає часу.
Так. Ти дуже зайнята молода жінка.
Я чув про твою співбесіду з Джином.
Я збиралася вам сказати. Я просто хотіла...
Хотіла зробити це сама. Я знаю.
Ти забагато переймаєшся тим, що подумають інші, Марґо.
Завжди переймалася.
ТАВЕРНА «ФОРПОСТ»
Хлопці постійно говорять про посадку «Аполлона-11».
Звичайна контрольована катастрофа.
Так, Ніл — добрий пілот.
Хоча я досі думаю, що твоя посадка на «Кірсаж»
після «голландського крену» була краща.
То коли ти повернешся, Еде? На 15-й, так?
Це поки що незрозуміло.
Тому я й запросив тебе на пиво.
Я думав вернутися на флот.
Ясно.
І якого біса ти хочеш так вчинити?
Пілоти стають астронавтами, Еде. Не навпаки.
Останнім часом я переважно сиджу в кабінеті.
Через ту статтю?
Так.
Тобі завжди вдавалося розлютити старших офіцерів.
На цьому місці також.
Але ти один з найкращих авіаторів.
«Один з»?
Не випендрюйся.
На флоті будуть страшенно раді такому пілоту, як ти.
Особливо тепер. У В'єтнамі гаряче.
Це може бути поворотний момент війни.
І я командуватиму ескадрильєю чи...
Ескадрильєю?
Тобі можуть дати ціле крило.
Ти літатимеш на новому «Фантомі».
Він перевершує ті «Пантери», на яких ми літали в Кореї.
Це просто вогнедишний звір.
Вибач, Еде.
Я просто не можу.
Еде, я не переживу ще одного дзвінка про те, що твій літак збили.
Щоразу, як дзвонив телефон, у мене серце ставало.
Я міг загинути і в польоті на десятому.
Але в тебе хоч не стріляли.
Я на це підписався, Карен.
Ні, Еде. Ми на це підписалися.
Пам'ятаєш?
Господи, можеш...
Припини. Ти всюди влаштовуєш безлад.
Вашингтон ще не оговтався від радянської висадки на Місяці,
а комітет Конгресу досліджує
можливі невдачі космічної програми.
Адміністратора Томаса Пейна допитав сенатор Тед Кеннеді з Массачусетсу,
який швидко взяв на себе провідну роль у комітеті,
зазіхаючи на лідерство Ніксона.
Як ви поясните припинення виробництва ракети «Сатурн-5»
за рік до «Аполлона-11»?
Це була частина...
Президент Ніксон значно зменшив фінансування НАСА.
СЕН. КЕННЕДІ
Вибачте. Це не зовсім так, сенаторе.
ПРЕДСТ. СЕНДМЕН
Президент підтримує космічну програму.
КОКО-БІЧ, ФЛОРИДА
Так.
Привіт.
Де ти дів електронні лампи? Телевізор барахлить.
Господи.
Не знаю. Може...
Котра година?
Не кажи, що ти й досі п'яний.
Ні, люба. Я... просто втомлений.
Ми тут багато працюємо.
Ти ж знаєш, я не люблю бути далеко від тебе та дітей.
Так, мабуть, це справжні тортури.
Це моє, віддай!
Гей! Деніеле, Джиммі!
Підніміть усе, що кинули на підлогу. Зрозуміло?
Скажи Денні, що я його прошу...
Слухатися маму. Перекажи йому від мене.
Гаразд.
До побачення.
Трейс.
Я тебе кохаю.
ЦЕНТР ПІЛОТОВАНИХ КОСМІЧНИХ ПОЛЬОТІВ
Я знаю, що ви розумна, Марґо.
Але там важко працювати.
Недарма це називають «траншея».
Я маю знати, що ви не тютя
і не розгубитеся при першому стресі.
Ні, сер, це...
У мене були специ з динаміки польоту. Круті хлопці.
Вони пісяли в штани при вході в атмосферу.
Ну, сер...
я не ношу штанів.
Це факт.
Доктор фон Браун дуже високо вас цінує.
Де ви познайомилася?
Я його знала все життя.
Мій батько викладав в університеті в Гантсвіллі.
Доктор фон Браун приходив до нас вечеряти й розповідав
про ракети в космосі, про польоти на Місяць.
На Марс.
Я не бувала ніде крім Гантсвілла.
Але завдяки йому повірила, що все можливо.
Через нього стала інженером.
Вибачте. Я говорю недоладно?
Ні. Гарно говорите.
Розкажіть ще трохи про себе.
Як ви розважаєтеся?
Я...
Заспокойтеся, Марґо, це не іспит.
Не лише астронавтам дозволено розважатися.
Ви не жовторота пташка.
Якщо я вам дам роботу, ви не втечете в декрет?
Я не планую дітей, сер.
Справді? Ви не хочете дітей?
Тобто...
не те що не хочу, просто зараз...
Усе гаразд.
Не кожна жінка створена бути матір'ю.
Не бачили Алейду?
Алейдо.
Тато повернувся.
Октавіо,
вона знов це робила.
Ліві трохи не обпекла руку.
Угамуй її
або шукай собі інший дім.
Ні. Като, стривай...
Де вона?
Алейдо!
Алейдо, перестань це робити.
Це небезпечно, ти ж знаєш.
Нащо ти це робиш? Скажи мені.
Не знаю. Мені подобається.
Англійською.
Не хочу.
Алейдо...
Поговори зі мною.
Пам'ятаєш наші розмови вдома?
Я знаю, це важко. Знаю.
Новий дім, нова країна...
Помагаймо одне одному.
Не займай мене.
Слава богу.
Добре, що подзвонила.
Як вона?
А ти як думаєш?
На, бери.
- Отак. - Давай.
Точно?
Я розберуся. Можеш іти.
- Добре. - Я візьму. Дякую, Доріс.
Так.
- Бувай. - Бувай.
Трейс?
Люба, це Карен. Я...
Не виправдовуй його.
Хай Ґордо живе у своєї шльондри з мису.
- Гаразд. - У цей дім я його не пущу.
Заспокойся, добре?
Я її чула!
Вона була в кімнаті з ним!
Може, деякі дружини терплять це заради програми,
але... до біса програму!
Трейс...
іди сюди.
Знаєш...
я фантазую, ніби одружена з іншим чоловіком.
Так?
Так, його звати Берт.
Він бухгалтер, працює з дев'ятої до п'ятої, їздить на «Б'юїку».
У Берта є брат?
Та годі, Ед вірний.
Повір, бути дружиною Едварда Болдвіна нелегко.
У нас не ті самі проблеми,
але це не значить, що проблем немає.
Знаєш...
Мабуть, я давно знала.
Я просто...
Я себе дурила... вважала, що...
Він навіть не пробує це приховати.
Я все для нього роблю, Карен.
Знаю.
Я знаю, це нелегко. Справді.
Розлучення.
Ми ж про це говоримо.
От до чого це веде.
Це... нелегко для будь-якої жінки.
Але для таких жінок, як ми...
Пам'ятаєш Гаррієт і Дона?
На їхньому подвір'ї влаштували табір репортери.
Фото їхніх дітей були в журналах.
Подумай про це, Трейс.
Самотня мати з двома дітьми.
На що ти житимеш? Що ти скажеш дітям?
Батькам?
Ти кидаєш не тільки Ґордо, а й усе своє життя.
Вибач, я...
Трейс, я бажаю тобі лише найкращого.
Поглянь мені у вічі і скажи, що не кохаєш його.
Ну...
чорт.
Марґо.
Ви ще не поїхали у Вашингтон?
Я в тобі розчарований.
Чому? Що сталося?
Ти мене осоромила.
Я був другий на Місяці.
А ти будеш першою жінкою в контролі польотів.
Ви не мусили його переконувати?
Я не сказав ані слова.
Джин розумний. Він побачив, яка ти талановита.
Це тільки твоя заслуга.
Ні, не тільки.
Так.
Ну, я...
Я нею користувався понад 20 років.
А тепер хочу подарувати тобі.
Я думала, буде коньяк.
Вітаємо в траншеї,
- Єво фон Браун! - Єво фон Браун!
Увага. Починаємо інструктаж.
Команда білих за пультом через 35 хвилин.
Не ображайся.
Вони жартують з усіх новеньких.
Фредді, думаю, треба зробити обхідний маневр.
Ну тебе, Ґордо.
Пам'ятаєш, як нас лаяли того разу?
Вежа Еллінґтон, НАСА, 963.
Хлопці, тато приїхав.
Агов.
Привіт.
- Тату! - Тату!
Так!
У мене для тебе подарунок. Ось.
Він найбільший, бо ти старший.
Смачно пахне, Трейс. Що готуєш?
Запіканку. Але не чіпай. Вона для барбекю.
- Барбекю? - Угу.
Гаразд!
Радий тебе бачити.
- Я теж. - Добре.
- Запіканка. - Так.
Народ.
Привіт. Я рада, що ти прийшла.
Я б цього не пропустила.
- Ідіть сюди! - Він любить синів.
Так, знаю. Але було б добре...
Ідіть сюди. Ідіть...
Чудово. Сюди! Усміхніться!
Баззе, відкуси гамбургер.
ВІТАЄМО ВДОМА, НІЛЕ, БАЗЗЕ І МАЙКУ!
Отак! Добре. Чудово.
Кажуть, ми збираємося заснувати там базу.
Ми хочемо в екіпаж, Діку.
Хлопці, випийте пива. З'їжте хот-дог. Розслабтеся.
Його небога щойно з Лондона,
каже, там усі діти носять футболки з серпом і молотом.
Уявляєш?
Карен, неймовірно, як ти змогла це організувати,
коли у вас з Едом такі труднощі.
Робимо, що можемо.
Ґордо! Припини!
Ти мене всю намочив.
Шкода, що в нас із Гаррі пристрасть минула.
Еде.
Теж хочеш утекти?
Щось таке.
Знаю, ти тут сидиш, щоб уникнути зайвих питань,
але це ж мій задній двір.
Тож розповідай.
Ти справді мусив пройти митницю, вертаючись?
Я зберіг квитанцію.
Господи.
Оце було приземлення, Ніле.
Якщо можна так назвати.
Контролювати висоту було нелегко.
Не сумніваюся.
Сказати правду?
Не віриться, що я таки сів.
Не скасував посадку. І слушно.
Тепер легко казати.
Якби щось пішло не так,
якби нас віднесло далі, в каміння...
ми були б мертві,
записані в історію найбільших катастроф НАСА.
То чому ж ти це зробив?
Не знаю. Під час тренувального польоту
іноді
якась частина твого мозку каже: «Катапультуйся».
Але друга частина каже: «Продовжуй».
Треба прийняти рішення...
і не помилитися.
Ось і він.
Еде, знайомся – конгресмен Чарльз Сендмен.
Член слідчої комісії в цій справі і ваш шанувальник.
До повернення в столицю я просив Тома
познайомити мене з тим, хто майже сів на Місяць.
Я дивився політ «Аполлона-10» по телевізору.
Ви були так близько. Це вас, мабуть, добиває.
Тепер це не секрет, так?
Я б хотів, щоб ви виступили перед комісією,
цікаво почути вашу думку.
З усією повагою, сер, мої слова вже достатньо зашкодили.
Бачите?
Те, що вас покарали за правду...
якби вас послухали раніше, цих проблем би не було.
Це війна.
Ви знаєте, про що я, ви з ВМФ.
Усі астронавти — військові, так?
Формально так, сер. Але...
Вони служать у НАСА.
Вони військові, але не мають права прилюдно носити форму.
Бачите? Яка ганьба.
Саме ця бюрократична фігня заважає нам літати на Місяць.
Я знаю, ви незадоволені, Еде.
І я говорив з президентом. Він теж незадоволений.
Він хоче реформувати це агентство, йому потрібна ваша допомога.
Їдьте у Вашингтон, скажіть моїм колегам те саме, що й тому репортеру.
Що страх фон Брауна коштував нам Місяця.
Я не знаю.
Я не завжди погоджуюся з фон Брауном. Але я його поважаю.
- Він побудував «Сатурн-5». - Так.
Ні, Вернер — велика людина. Зрозумійте мене правильно.
Але такі люди, як він, не бачать проблем, що насуваються.
Президент розуміє загрозу, з якою ми зіткнулися.
І вважає, що головні мають бути астронавти.
Люди, які вміють боротися з труднощами.
Ви астронавти, ви основні.
Ви вже обличчя програми. Чому б вам не бути її голосом?
Президент дуже цього хоче, Еде.
А він друзів не забуває.
Може, це ваш шанс на повернення.
Що скажете?
Може, якщо ти зробиш те, що вони хочуть, усе буде як раніше.
Так.
Я повернуся на 15-й
і полечу на Місячні Апенніни.
Так. Не буде роботи в офісі.
Не буде В'єтнаму.
Ти сам казав, що НАСА треба дати копняка під зад.
Це правда.
Але фон Браун, він...
він буде...
Так.
Командире Болдвін, якщо я не помиляюся,
місячні модулі «Аполлона-10» і «Аполлона-11»
мали приблизно однакову кількість пального, так?
Так, сер.
Трохи більше восьми тонн при спуску
і дві триста на підйомі.
Чи була інша різниця між кораблями?
Яка не унеможливила посадку.
Ну, «Снупі» був...
Вибачте. «Снупі»?
Ми назвали наш місячний модуль «Снупі».
А командний модуль був «Чарлі Браун».
Гаразд.
Наш модуль був важчий за «Іґл»,
були сумніви, чи вистачить нам тяги для виходу на орбіту Місяця.
Ви теж сумнівалися?
Це не вкладалося в стандарти безпеки НАСА.
Угу.
Ви були військово-морським льотчиком-випробувачем? У Пакс-Рівер?
Так, сер.
А коли льотчики-випробувачі відмовлялися ризикувати?
Ніколи, сер.
Ви наполягали, щоб «Аполлон-10» здійснив посадку на Місяці, так?
Так, під час планування я наполягав, щоб ми сідали.
Але Вернер фон Браун відкинув цю ідею.
Це було його рішення...
розглядати «Аполлон-10» як випробування для 11-го.
Але якби не він,
ви були б першою людиною, що ступила на Місяць, так?
Це все не так просто, сер.
Це не... Вибачте?
Правда, що Вернер фон Браун приймав рішення на Землі, але...
там, на місячній орбіті...
Я знав, що можу безпечно посадити місячний модуль.
Ми ж були так близько.
«Снупі», Г'юстон. Ви на хвилину випереджаєте графік.
Ви цю хвилину помилуйтеся краєвидом.
Зрозумів, Г'юстон. У нас найкращі місця.
Я мусив лише натиснути важіль зниження
і завершити цей процес.
Але це не було вашим завданням, командире.
Тобто фон Браун чітко вам сказав, що це не...
Після запуску кораблем командую я.
Там каміння в кожному з цих маленьких...
маленьких кратерів. Бачиш?
На хребті.
Валуни чорні, але з них стирчить щось біле.
Біле, але... навколо них щось чорне.
Здається, що внизу віє вітер, так?
Ага.
Ну й місце.
«Снупі», Г'юстон.
Не хочу псувати радість, але ближче підлетіти не можна.
Треба вертатися назад.
Зрозумів.
Летимо назад.
Я міг простягти руку й зачерпнути жменю місячного пилу.
СКИДАННЯ СТУПЕНЯ
Двигун, підйом.
Скинути посадковий ступінь.
Три, два, один...
Шкіпере?
І якби я сказав сідати,
я знаю, Джин би мене підтримав.
Як підтримав Ніла на 11-му.
Кілька секунд...
я був упевнений, що можу посадити модуль.
Скинути посадковий ступінь.
Три, два, один...
І я майже це зробив.
Але відступив.
І це було моє рішення...
тільки моє.
Зачекайте.
Ви сказали...
Зачекайте хвилинку.
Ви сказали... Отут.
«Ми в НАСА тепер не такі відважні. Тому ми й втратили Місяць».
А тепер що кажете?
Тепер ви кажете: «Я міг здійснити посадку, але не здійснив».
Я щодня про це думаю, сер.
Чи це було правильне рішення.
Десять років тому, у випробувальному польоті,
я міг сказати: «До біса».
І посадити модуль.
Але там я не був пілотом-випробувачем, що намагається побити черговий рекорд.
Я був командиром «Аполлона-10».
І якщо комісія шукає винного...
не дивіться на фон Брауна, Ніла чи ще когось.
Дивіться на мене.
Я втратив Місяць.
Гаразд.
Дякую, командире. На сьогодні все. Дякую.
Дякую всім.
Нова ракета може винести майже 500 тонн на орбіту Землі.
Десь учетверо більше за «Сатурн-5».
Це можливо...
І ти мені не сказав?
- Що я маю сказати, Ґордо? - Ти не сам вирішував, Еде.
Я теж там був.
Ти хоч подумав спитати моєї думки?
Вихід за обмеження. Про це мова.
Чи ти забув?
Зараз ми удвох мали б відбиватися від преси.
Натомість я дублер Піта Конрада на 12-му.
Не винувать мене у всіх своїх невдалих рішеннях.
Ти й сам часто помиляєшся.
Що можна сказати, коли ти запізнюєшся в симулятор на годину
і смердиш бухлом і дівкою?
Що американська мрія жива-здорова.
Так. Для тебе все — жарти.
А я відповідаю за свої дії.
І що це значить?
Я звільнився.
Повертаюся на флот.
Справді?
А чого ти п'єш пиво?
Гей, Пем.
Принеси нам віскі.
Гаразд.
НАСА йтиме вперед. Займатиметься серйозними проектами.
Польотами на Марс, Юпітер,
можливо, навіть далі в Сонячну систему.
Презентація вражає, директоре.
Але поки ми тут сидимо,
радянці нас переганяють,
плануючи заснувати військову базу на Місяці.
Ми не можемо здати цей плацдарм!
Тепер не той час, щоб мріяти
про Марс та сонячну систему.
З усією повагою, конгресмене. Тепер саме той час.
Не можна дозволити страхові збити нас зі шляху.
Ці пошуки – ключ до нашого майбутнього.
Ми розширюємо людський розум.
Розширюємо можливості даних Богом мозку та рук до їхніх крайніх меж.
І кожен з нас насолоджуватиметься результатами.
Він молодець.
Ви стверджуєте, що вами не керує страх,
але після пожежі на «Аполлоні-1» ви почали працювати з обережністю, так?
Так, звісно. Ми стали обережніші.
Люди загинули.
Ми проводимо випробування, перевірки, ми готуємося.
Бо, на відміну від СРСР,
ми цінуємо життя наших астронавтів.
Ви маєте розуміти, конгресмене, це не кінець перегонів.
Це тільки перший етап.
Ми мусимо дивитися в майбутнє.
Як вдало висловився містер Армстронг:
«Ми зібралися й продовжили роботу».
Якби ви мусили...
Підійдіть.
І ще одне, директоре.
Зараз ваше обличчя знайоме всім американцям.
Можна подумати, що ви з Алабами.
На жаль, мене видає акцент, конгресмене.
І багатьом відомо, що під час війни...
ви створили німецьку ракету V-2...
яка вбила тисячі безневинних лондонців.
Ну... Звісно, мені...
дуже шкода, що мої ракети,
створені з ідеалістичних мотивів, так само як «Сатурн-5»,
убивали людей.
Тоді чому... чому ви не перестали їх виробляти?
Вибачте, голово,
я не розумію, як це стосується цього слухання.
Існує...
Конгресмене, я не був солдатом, лише інженером.
Це цікаво.
Мало кому відомо,
оскільки донедавна
це було частиною таємної операції «Скріпка»,
що ви також були членом
елітної нацистської організації під назвою СС.
Тут у мене не було вибору.
Не кожен може сфотографуватися з фюрером.
Докторе фон Браун, кілька хвилин тому
ви заявили:
«Ми цінуємо життя наших астронавтів».
Так.
А життя робітників з концтабору Дора-Міттельбау,
які будували ваші ракети?
Ви цінували їхні життя?
Я не бачив табору або чогось подібного...
Ви кілька разів відвідували завод Міттельверк.
Я відвідував завод, так.
Хіба вас не цікавило, де вони беруть робітників?
Я не знав. Цим займалися інші люди.
Зрозумійте, я не мав реальної влади...
Вибачте. Тобто ви не мали влади над власним заводом?
Ну, так. Я мав владу, оскільки був начальником.
Але я там не працював. Тільки відвідував.
Табір був менше ніж за кілометр
від заводу, де ви робили ракети.
Як ви могли не знати?
Понад 20 тисяч чоловіків і жінок загинуло, виробляючи ваші V-2.
Удесятеро більше за тих, хто загинув від її вибухів.
Вони вмирали від тяжкої роботи,
голодували, їх вішали на верстатах, розстрілювали.
Це фото?
Його зробили американські солдати,
прибувши в табір Дора.
Той табір, звідки вам постачали робітників, директоре фон Браун.
Я...
За ваші наукові дослідження вони заплатили життям, сер.
Ви знали, що відбувається, так?
І нічого не зробили.
Я...
Я не мав влади.
Я мав... обмеження.
Ви...
Ви маєте розуміти...
Підійдіть ближче, я вам заспіваю Про Вернера фон Брауна
Людину, чию відданість Можна купити
Назвіть його нацистом Він навіть не образиться
«Нацист-шмацист» Каже Вернер фон Браун
Дехто не любить Цього заслуженого чоловіка
Та дехто вважає Що йому треба подякувати
Наприклад удови й каліки З Лондона
Які отримують високі пенсії Завдяки Вернеру фон Брауну
Можна стати великим героєм
Щойно навчишся робити Зворотній відлік до нуля
«Німецькою одер англійською Я рахувати вмію
Унд вивчаю китайську»
Каже Вернер фон Браун
Марґо.
Схоже, радянці запустили ще одну N-1...
перед «Аполлоном-12».
Уявляєш, якщо і ті й ті прилетять на Місяць одночасно.
Марґо.
Ви знали?
Це була засідка.
Ніксон і його лакеї заманили мене в пастку. Я...
Але...
це правда?
Як ти можеш про це питати?
Сідай, Марґо.
Я не міг зупинити свою роботу.
Саме ти повинна це розуміти...
Вашу роботу?
Що ти хочеш почути?
«Я не знаю.
Може, я міг би зробити більше».
Але тоді, мабуть, я був би вже мертвий.
І всього того, що я все життя будував,
не існувало б.
Ви не знаєте, що могло б бути.
Щось або є, або його нема.
Пам'ятаєте?
Перед кінцем війни
ми зібрали все...
схеми, розрахунки, проекти...
і сховали в горах біля Пенемюнде,
щоб радянці не знайшли.
Я вирішив віддати роботу свого життя Америці.
Я віддав їм усе.
А зараз я вже старий, мене можна замінити.
І мене кинули вовкам.
Ви знали?
Прогрес не буває безкоштовний, Марґо.
Завжди є ціна.
Алейдо?
Алейдо!
Усе гаразд?
Що з тобою не так? Про що ти думала?
Я могла погасити... Усе гаразд.
Ні, не гаразд!
Ну чому ти завжди все підпалюєш?
Алейдо...
Скажи мені.
Я хочу...
Я хочу бути всередині вогню.
Але...
Чому ти хочеш всередину вогню?
Не знаю.
Я не знаю.
Усе гаразд.
Я тобі дещо покажу.
Твоя мама...
мріяла про те, яким може бути твоє майбутнє.
Тому ми й приїхали сюди.
Я за нею сумую.
Я знаю.
І я за нею сумую, доню.
Може, колись, Алейдо, ти запалиш там вогнище.
ЗАПУСК «АПОЛЛОНА-12» 19 ВЕРЕСНЯ 1969 РОКУ
Доктор Кіссінджер повідомив мені,
що завдяки недавнім військовим операціям ми можемо
досягти почесного миру з Північним В'єтнамом.
Я доручив йому почати переговори з Ле Дик Тхо,
щоб ми могли зосередити наші зусилля й ресурси
на вирішенні нових нагальних проблем.
У цей знаменний день, коли «Аполлон-12» готується до пошуків
місця для першої американської бази на Місяці,
я присягаюся, що ми зробимо все можливе.
Ми готові на все, аби забезпечити собі місце на небі
і перенести боротьбу за свободу на нові рубежі.
Старт призначено на 13:32.
Керівник випробувань проводить останні перевірки.
Гаразд. Починаймо.
Доповідайте про обстановку.
- Прискорювачі? - Порядок.
- Гальмові рушії. - Порядок.
- Динаміка. - Норма.
- Навігатор. - Усе гаразд.
- Оточення. - Норма.
- Наведення. - Усе гаразд.
Контроль запуску, це Г'юстон. Ми готові до запуску «Аполлона-12».
Починайте запуск.
Десять, дев'ять, вісім, зворотній відлік часу запалення,
шість, п'ять, чотири, три, два, один.
Усі двигуни працюють.
Зліт. У нас є зліт.
Тридцять дві хвилини по першій.
На вежі чисто!
Вирівнювання по крену.
Зрозумів. Вирівнювання по крену, політ нормальний.
Зрозумів, Піте. Сорок секунд.
Позначка один, браво.
Тиск у баках першого ступеня нормальний.
Висота — три кілометри.
Динаміка, що в нас?
Динаміка в нормі. Точно посередині.
Добре.
- Тримай. - Дякую, Карен.
Угу.
Як тримаєшся?
Добре. А що в Центрі пілотованих польотів?
Скандал з фон Брауном – удар по репутації.
А тепер Ніксон кинув усіх розробляти військовий форпост на Місяці.
Важкі часи.
Чим я можу допомогти, Діку?
Я тобі дещо приніс.
Не знав, що робити з цією бісовою штукою.
Я її мало не викинув після посадки Леонова, але не зміг.
«Тут люди з планети Земля вперше ступили на Місяць.
Ми прийшли з миром, заради всього людства».
ЛИПЕНЬ 1969 РОКУ
Президенти приходять і йдуть, Еде, але це ми несемо смолоскип.
Ти хоробро тримався у Вашингтоні.
Мені потрібні такі хлопці для майбутніх випробувань.
Я не повернуся в офіс, сер.
Ні, не повернешся.
Що саме це значить?
Те, що ти на «Аполлоні-15».
Чекайте... Ви...
Еде, помовч хоч раз.
Ти вернешся на Місяць.
Так, сер.
Дякую, сер.
Вибачте. Любий, Діку,
ви мусите це побачити.
Поки «Аполлон-12» летить до Місяця,
СРСР знов підняв ставки в космічних перегонах.
Зараз ми отримаємо відео.
НАЖИВО З МІСЯЦЯ
По драбині спускається космонавт.
Ми бачимо,
що космонавт уже на поверхні Місяця.
Це жінка.
Леді і джентльмени, маємо підтвердження, що це жінка.
Її звати Анастасія Белікова,
колишній пілот радянських ВПС.
Це справді історична мить для жінок усього світу, які це дивляться.
32-річна радянська космонавтка
стала першою жінкою, яка ступила на Місяць.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк